Nogle gange tænker jeg på, hvordan vi må lyde i Guds ører.
Hvordan ved Han, hvem der er i knibe og har brug for hjælp?
Hvordan ved Han, at Han skal komme til os?
Det, I nu skal se, er sandt.
Navnene er ikke blevet ændret. Der er alligevel ingen, der tror mig.
Beverly, hvor er det rart at se dig.
Det er min mor. Herren har givet hende et sangtalent.
Hun har sunget i denne kirke i hele sit liv.
Hendes far var den gamle præst her. Men ikke mere.
Nu er min far det.
Det er ham. Ham, der tager sig til hovedet.
Han ser ikke så glad ud. Det var sådan, at det hele begyndte.
Det er min bedstemor. Hun skal holde jul sammen med os.
Alle siger, at hun har brug for en mand. Hvad det så end betyder.
Ja! Halleluja...
Må jeg høre et amen.
Osbert, se her. 96 dollars og en knap.
Hvem lægger en knap i kollekten?!
- Det er svære tider, Saul. - Det betaler ingen regninger.
I dagens prædiken vil jeg gerne tale om fristelse.
Ikke den, man finder i vinhandleren eller i en andens seng.
Jeg taler om sjælens fristelse.
Den, som ligesom... sniger sig ind på en, uden at man opdager det.
Men Gud ved det!
Gud er den indre stemme, der siger: "Giv ikke efter."
"Giv ikke op." "Vig bort, fristelse!"
Han ved, at I er trætte og siger: "Læn jer mod mig!"
Han ved, at I bliver fristet.
Det er derfor, at Han beder jer om at holde fast i Ham -
- og i fællesskab overvinde fristelsen.
Amen!
Det virkede næsten, som om du mente, at jeg havde brug for hjælp.
Du holdt jo fars gamle prædiken, så det troede jeg, at du gjorde.
Jeg håbede på, at han kunne gøre en forskel, hvis jeg ikke kan.
Jeg syntes, at du klarede det endnu bedre end ham.
Tak for din støtte.
Far, tilgiv mig.
Jeg vil gerne tale om fristelse. Den sniger sig ind på en.
Det er mig... Jeremiah.
Og her er historien. Min ikke opdigtede historie.
Det var ugen før jul. Den jul, hvor jeg lærte alt om mirakler.
Jeg ønsker mig en bror i julegave af julemanden.
Julemanden uddeler ikke den slags gaver, skat.
Må Hakim spise frokost med os?
Hakims bedstemor vil nok godt være sammen med ham i dag.
Han er jo min bedste ven.
Hun kan nok godt undvære ham lidt. Men så skal vi to også ind til byen.
- Se dig for, når du går over gaden. - Se til begge sider.
Hakim! Kom!
Skynd dig!
- Lad os lege, Jeremiah. - Okay.
- Vi bygger en snemand. - Kom herover.
Jeg er den eneste, der laver noget i det her hus.
Det var en smuk prædiken. Endnu bedre den anden gang.
Mor, hold nu op. Ryg ikke i huset. Du burde slet ikke ryge.
Der er mange ting, jeg ikke burde.
Stakkels Hakim. Hvordan kunne hun efterlade ham hos hans bedstemor?
Bessie Adams kan ikke tage sig af en femårig. Hun er for gammel.
Hun bliver snart aflastet. Børneværnet tager sig af ham.
De lukker ungdomscentret i dag. Jeg skal sige farvel til børnene.
- Hvad er der galt med ham? - Ikke noget.
Sikkert. Og jeg er Nilens dronning.
Der er noget galt i det her hus. Jeg kan høre det på dig i telefonen.
- Måske fik du forkert nummer. - Se så at få orden i dit eget hus.
- Du skal ikke kigge på mig. - Jamen, det gør jeg.
Jamen, så kan du få lov at kigge på mig bagfra.
Det var mig, der gav dig den bagdel.
Jeg ved ikke, hvorfor jeg har den på. Den hjælper ikke nogen som helst.
Og det gør jeg heller ikke.
Herre... Jeg ved, at Du har ekstra travlt på denne årstid.
Men jeg er en lille smule træt. Jeg kunne godt bruge lidt hjælp.
Hvorfor kastede du sne på mig? Det røg ned ad nakken på mig!
Hvor kom du fra?
- Har du det godt? - Næ.
- Løb, Hakim! - Vent lige lidt...
Jeg er her...
Tak, gode Gud.
Hvad laver han?
Jeg er her!
Mor! Det er en rigtig snemand!
- Hamilton river alting ned. Hvorfor? - Hvad skal vi gøre?
Han vil sikkert godt se os spærret inde eller blive skudt.
Det betyder, at I må kæmpe endnu mere for at holde jer på rette vej.
Jeg er ked af det.
- Du gjorde dit bedste. - Vi forsøgte.
- Farvel. - Pas godt på jer selv.
- Det er hårdt, hvad? - Alt er hårdt nu for tiden.
- Er De Henry Biggs? - Ja, jeg er pastor på St. Matts.
- Bingo. - Hver fredag kl. 20.
- Jeg hedder Dudley. - Davs, Dudley.
- Er du journalist? Socialarbejder? - Nej.
Jeg er her på din anmodning. Om hjælp.
- Er det en eller anden spøg? - Nej. Han spøger ikke.
Han?
Stort H. Vi tre kan sammen sørge for, at du overvinder din krise.
Jeg ved ikke, hvem du er. Du valgte den forkerte dag til at drille mig i.
- Vil du have mig undskyldt? - Selvfølgelig.
Jeg beklager meget. Jeg må...
... forsøge med en anden taktik.
Tak, søster. Glædelig jul.
- Jeg har ventet længe på det her. - Har du?
Brænder du dig ikke på osten?
- Kender du pastor Biggs? - Ja, ham fra St. Matts.
Han er stædig, ikke? Han kan godt være lidt brysk, ikke?
Denne mand?
Så godt kender jeg ham heller ikke.
Han besøgte min kone efter hendes operation. Han døbte mine børn.
- Giv mig den. Forsvind herfra. - Sådan var det ikke ment...
Forsvind! Kom ikke igen.
Vi så ham, mor.
Han faldt ned fra himlen, og så hoppede han rundt.
Du får vist for meget cornflakes med sukker på.
- Hvem er det? - Julemanden.
- Glædelig jul, julemand. - Mange tak.
- Glædelig jul.
Glædelig jul, Osbert.
- Glædelig jul. - Tak, broder.
Gud velsigne mor, far, bedstemor og Hakim. Amen.
Nu må du se at komme i seng.
Ind med benene. Tak.
Jeg bliver ked af det, når han rejser.
Det bliver vi alle. Vi vil komme til at savne Hakim.
Skal jeg også bo hos en anden familie?
Selvfølgelig ikke, Jeremiah.
- Prøv nu at sove. - Kun, hvis du synger for mig.
Okay.
Lad døren stå åben.
Okay, men sov nu. Sov godt.
Gå i dækning!
Ind i bilen! Kom nu!
Kør!
Hjælp mig! De plyndrede mig og ødelagde vinduet.
Det var ham!
Skyd ikke. Det er ikke min.
- Stil dig mod muren. - Jeg bor her.
Jeg så, at det var dig!
Jeg stod ved pengeautomaten. Jeg har en kvittering!
- Pas på trinnet. - Hvorfor havde han håndjern på?
Tror I, at han fik noget at spise? Han må være sulten.
De holder ham natten over. Har han tidligere været anholdt?
For to år siden. De gjorde det betinget, hvis jeg fandt ham et job.
Jeg lovede at få sat skik på ham. Det er vist ikke gået så godt.
Han har forandret sig. Hvad skal jeg gøre, hvis de tager ham fra mig?
- Vi tales ved i morgen. - Tak.
Saul! Kom her!
Kom, unger.
Ingen fedtede fingre på ruden. Og ingen fødder på sæderne.
Fødderne på gulvet, tak!
Kong Sauls charterrejser. Vi besøger fængsler.
- Vi sætter alle pris på det. - Du er præst, ikke socialarbejder.
Jeg skriver en klage. Vi ses.
- Farvel. - Sæt jer og tag sikkerhedsselen på.
- Er der nogen, der bliver køresyg? - Det gør jeg...
Okay...
Kom nu... Fantastisk.
Herre, hvis Du virkelig er til, har jeg brug for hjælp.
Er det nu dig igen?
- Hvad vil du nu? - Det skal jeg spørge dig om.
Lige nu vil jeg bare sætte nøglen i tændingen, dreje den...
- Hvad mere? - Du tror altså, at det var dig...?
Hvem er du? Altså rigtig?
- Du må ikke fortælle det til nogen. - Nej.
Jeg hedder Dudley, som du nok husker. Og...
... jeg er en engel.
- Hvabehar? - En engel ligesom i Biblen.
Selvfølgelig... Englen Dudley!
Det må være den del af Biblen, som gik tabt.
Jeg vidste, at du ikke ville tro mig. Men engle kan ikke lyve.
- Lad mig vise dig det. - Det behøver du ikke...
- Lad mig nu vise dig det. - Okay.
Hils Ham deroppe og påskeharen fra mig.
Vent...
- Må jeg sætte mig ind? - Ja. Det er koldt derude.
Du har et varmt hjerte, Henry.
- Er du klar? - Ja.
Tegn ikke på ruden.
Hvor har jeg dog savnet det her sted. Jeg har haft det utroligt sjovt her.
- Jeg må ikke fortælle, hvordan... - Tag sikkerhedssele på.
Men som du ser, gik jeg bort i min bedste alder.
Lige siden har jeg stået i kø for at komme herned. Det er en lang kø.
- Er det rigtigt? - Jeps.
Du aner ikke, hvor mange der gerne vil her tilbage.
Jeg ved ikke, hvorfor Han sendte mig. Men jeg skal nok hjælpe dig.
- Vi må lige gennemgå reglerne. - Det behøver du ikke.
Regel 1: Vi kan ikke gøre noget, som du burde gøre.
Næ, for ellers ville vi jo være to, der gjorde det, ikke?
Netop. Alt, hvad du gør, skal ske af egen fri vilje. Det er vigtigt.
Hårdt, men retfærdigt. Er der mange flere...?
Når missionen er udført, vil du slet ikke kunne huske noget.
Det er min yndlingsregel. Nu har jeg hørt dem. Hvor kan jeg sætte dig af?
Vi ses, Henry.
Vent...
Hvis du gerne vil snakke med mig, så er mit kontor altid åbent.
Kan du mærke det?
Det er ligesom foråret og mors hjemmelavede mad i et.
- Jeg kan ikke mærke noget. - Det kommer du til. Tro på det.
- Godnat, Henry. - Godnat.
"Det var lillejuleaften, og i hele huset -
- hørtes ikke en lyd. Ikke engang en... mus!"
Vent! Jeg vil prøve noget nyt.
Jeg vil dele "nothing". Sopranerne først, så alt og derpå tenorerne.
Hvorfor vil du nu pludselig ændre det?
Vi prøver bare at gøre det lidt anderledes. Er det i orden?
Vi prøver. En, to, tre...
- Hvad siger De, mrs. Havergal? - Det går an.
Vores julepynt er lige så gammel som Metusalem.
Dine år på toppen af juletræet er forbi.
- Har du røget? - Nej, det har jeg ikke.
Er der noget godt på tv?
Når jeg ser det her, tænker jeg: "boligkvarterer..."
Ikke mere.
"200 luksuslejligheder. Herovre et fitnesscenter, som har døgnåbent."
"Interiører, som bare skal ses. Et hjem, som du fortjener."
"For det, som ligger jer på sinde, ligger Joe Hamilton på sinde."
Hans læber er så velsmurte, at man kan stege kyllinger på dem.
Han ringede. Der er møde i morgen. Der er noget, han vil vise dig.
- Jeg ved, det ikke vedkommer mig... - Det glæder mig, at du ved det.
Jeg er inde på kontoret.
- Hvad sker der? - Det er ikke mig.
"Julemanden kom ned gennem skorstenen..."
Det er kedlen!
Hvad er det nu? Lige, hvad jeg manglede!
- Pas nu på. - Sørg for, at alle kommer ud!
- Henry, kedlen! - Jeg ved det.
- Djævlen holder til i den kælder. - Jeg ved det.
åh nej... Se nu der!
Du kunne godt lige have holdt en vinter til.
- Er døren åben? - Ja, Jeremiah. Sov godt.
Sikke en aften.
Jeg vil ikke tænke på i morgen med kedlen og Hakims afrejse.
Hvorfor sender de ham til en plejefamilie så langt væk?
- Jeg burde have ringet... - Du har ringet til næsten alle.
Måske lå svaret hos dem, jeg ikke fik ringet til.
Jeg mister dem, Julia. En efter en.
Hakim, Saul, Billy... ungdomscentret.
Jeg ved godt, at det er min skyld, men...
- Jeg har nogle ideer... - Kan vi tage det i morgen?
Lad os bare vente til i morgen.
Godnat, Julia.
Godmorgen! Jeg tog posten med.
Skal I ikke åbne den?
Jeg smider lige frakken og lægger posten på kontoret.
Det har været lidt hårdt på det sidste, men det skal nok gå godt.
Jeg kommer! Jeg tager den.
Hallo... Hvem?
- Det nytter ikke bare at snakke. - Jeg forsøgte at sige undskyld...
Jeg hørte: "Hvordan kan jeg få det her ordnet så hurtigt som muligt?"
- Det er uretfærdigt. - Uretfærdigt?
Det skal jeg sige til dem.
Vi kan ikke narre min mor.
Det var Anna Eldridge. Billys grundlovsforhør skal holdes 9.30.
- Vi må tale videre senere. - Kommer du hjem bagefter?
- Jeg skal møde en kl. 11. - Joe Hamilton.
- Henry... - Tror du ikke, at jeg er ligeglad?
Skal vi snakke om det, min pige?
Mor, jeg ved ikke, hvad du snakker om. Alt er helt fint imellem os.
Der har vi den bagdel igen.
- Undskyld, jeg skræmte dig. - Jeg hørte dig ikke.
- Skal du tale med pastoren? - Ja. Jeg hedder Dudley.
Jeg hedder Beverly. Jeg er pastorens sekretær.
Han er lige gået i retten.
Er det dine børn? Hvor er de søde.
- Har din mand taget billedet? - Ja.
Så tog han bilen og en servitrice og flyttede til Cleveland.
- Har du børn? - Næ.
Jeg nåede aldrig at stifte familie.
- Du dufter fantastisk. Hvad er det? - Sæbe.
Der er så længe siden, jeg har duftet til en kvinde.
- Har du en aftale? - Nej.
Jeg er blevet sendt hertil for at hjælpe pastoren som assistent.
Det har jeg slet ikke hørt om... Er jeg blevet fyret?
- Nej, det er kun midlertidigt. - Det har jeg slet ikke hørt om.
Nu skal jeg give dig noget kaffe.
Jeg har i seks uger forsøgt at finde ud af den kaffemaskine.
Mine børn skal have briller, og nu er jeg blevet fyret.
Jeg får ingen børnepenge! Jeg kan ikke klare at blive fyret!
Tag det roligt. Der er intet at være urolig for.
Du græder. Puds næse.
Det vidste jeg godt.
Min klient Billy Eldridge skulle aflevere en film...
Mr. Biggs er til stede og er villig til at betale kaution.
Kautionen fastsættes til 25.000 dollars.
Høje dommer, må jeg få lov at sige...?
Næste sag.
Kan vi få ro i retten. Næste sag.
Jeg sagde: Næste sag.
Du kan gemme dig.
Tag den her. Han kommer lige om lidt.
- Her. Måske får du ikke noget mad. - Tak.
Så er vi klar til at køre.
Hej, gutter.
- Hakim, kan du huske Robbie? - Hakim skal køre med tog i dag.
- Du skal køre med toget. - Vi er lidt sent på den.
Pas godt på dig selv. Vi ses snart. Kan du sige farvel, Jeremiah.
Pas godt på dig selv.
Farvel, Hakim. Vi kommer til at savne dig.
Vent, skat. Det er koldt.
Hvem skal jeg nu fortælle hemmeligheder til?
Mor vil lære dig at skrive breve.
Farvel.
Jeg ved, at Du har en plan. Men nogle gange er Du svær at blive klog på.
Jeremiah?
Det er ikke retfærdigt!
Hakim er taget af sted.
Julia!
Det er Dudley. Pastorens nye assistent.
- Vi bad om hjælp for længe siden. - Nu er den kommet.
De svarede bare aldrig tilbage. Hvem sendte dig?
- Den øverste chef, mrs. Biggs. - Julia.
Det er Julias mor, mrs. Coleman.
Selvfølgelig. Man ser straks, hvor Julia har sit flotte udseende fra.
- Mit hår sidder helt forfærdeligt. - Nej, det ser strålende ud.
- Mr... - Bare kald mig Dudley.
- Velkommen hertil. - Tak.
Undskyld os.
- Hvad laver du? - Det kalder jeg en flot fyr.
- Sådan så din far ud i 19... - Jeg har hørt det hundrede gange.
Nu får du tid til at tackle dine egne problemer.
Det kan kun Gud.
- Det mener du ikke. - Jo. Mor...!
Jeg var på vej hen til vinduet. I har alt for mange husregler.
Det var dig, jeg så på gaden og i sneen.
Jeg hedder Dudley. Jeg skal hjælpe din far.
- Jeg hedder Jeremiah. - Dav, Jeremiah.
- Sikke et flot værelse, du har. - Tak.
Du har mange flotte ting. Hvad er det her?
Min legetøjsambulance er gået i stykker. Blinkene virker ikke.
Lad mig se, hvad jeg kan gøre.
Den har aldrig haft en sirene.
- Har den aldrig haft en sirene? - Nej.
Du ser ked ud af det, Jeremiah. Har du grædt?
- Ja. - Det var trist det med Hakim.
Hvad ville du sige, hvis jeg sagde, at han ikke rigtig var rejst?
Hakim? Er han stukket af og er kommet tilbage?
- Han tog aldrig af sted. - Jo. For det så jeg selv.
Min mor mistede engang en, som hun holdt utrolig meget af.
Jeg var ikke lige så ung som Hakim, men han var for ung.
Hun havde et trick, som fik hende til at få det bedre.
Vil du prøve det? Luk øjnene.
Kan du huske, da du legede i sneen med Hakim?
- Kan du huske hans latter? - Ja.
Kan du huske, hvordan han så ud, når han greb en bold?
Han har aldrig kunnet gribe en bold, men jeg kan godt huske det.
Det er derfor, at når Gud tager nogen fra os -
- efterlader han det vigtigste hos den person i vores hjerter.
Jo, men jeg savner ham alligevel.
Det gør hun også.
Har du det godt? Måske skulle du prøve at lukke øjnene.
Mor siger, at jeg kan skrive til ham.
Vil du lære at stave til hans navn?
Fint. Hakim begynder med H.
Hold da op...
Fisk i et tv.
"Windows".
Henry?
Jeg sagde, at du kunne aftale en tid.
Men jeg sagde ikke noget om at udfylde en blanket.
Beverly? Beverly, jeg skal bruge dig.
Jeg gav hende fri, så hun kunne købe nogle julegaver.
- Gav du min sekretær fri? - Ja. Hun skulle ud med børnene.
Jeg havde brug for tid til at passe mit arbejde.
Hvad for et arbejde? Hvad laver du her?
Hvor tit skal jeg sige det? Jeg er kommet for at hjælpe dig og Julia.
Glem den kedel. Du har meget større problemer.
Henry!
Du godeste... Næste gang jeg kommer, vil jeg have penge for det.
- Hej, Dudley. - Julia.
- Dudley. D-U-D-L-E-Y. - Perfekt.
- Hvordan gik det Billy Eldridge? - Kautionen blev sat til 25.000.
- Sidder han stadig i fængsel?! - Jeg gjorde, hvad jeg kunne.
- Vi skal øve os på julestykket. - Der er iskoldt derinde.
Jeg vil ikke fryse. Bagefter tager du på juleindkøb med din søn.
- Din kone taler til dig. - Ja... Hanleys kl. 13.
Stav til Hakim, skat.
M-I-K-A-H. Dudley lærer mig at stave bagfra.
Han kan lære far at komme til tiden.
Beverly har aldrig før skrevet et fejlfrit brev.
Jeg skrev det. Jeg skulle bare lige finde ud af den der skrivemaskine.
Jeg er ikke glad for, at en fremmed kommer ind...
Engle er ikke "fremmede".
- Julia, vent på mig! - Ikke nu. Jeg har et møde.
- Farvel, Marguerite. - Farvel, Dudley.
Du skal ikke fortælle min familie den her latterlige historie...
Nej. De tror, at kirkerådet har sendt mig.
Vi kan fortsætte diskussionen på vej til mødet med Joe Hamilton.
Mødet!
- Hvilken etage? - Det siger jeg ikke. Gå med dig.
Jeg har ikke brug for dig.
Du lod døren lukke lige for snuden af mig.
Du kunne vel flyve herop.
Hvis du virkelig er... Hvor er så dine vinger?
Du skal ikke tro på alle klicheerne.
- Goddag, hr. pastor. - Sikke en flot kjole du har på.
- Tak. - Det var så lidt.
Er mr. Hamilton her?
Han er ved at indspille en tv-reklame.
- De kan vente på hans kontor. - Mange tak.
Hamilton Realty. Hej, Amy...
Kan du huske kjolen fra mors garderobe? Den er moderne igen.
- "Sikke en flot kjole". - Du må indrømme, at den var flot.
- Hvilken engel taler sådan? - En engel med god smag.
Du får ikke lov at komme med ind.
Mig og Skaberen er dus. Tror du, at en dør kan stoppe mig?
- Hvordan? - Regel nr. 2.
Okay. Jeg kan ikke tvinge dig til noget, du ikke har lyst til
Jeg har altid godt kunnet lide den regel.
- Henry Biggs. Har Julia det godt? - Ja.
Det er Debbie Page fra tv. De skal sende din julegudstjeneste.
Vi skal bruge din prædiken til telepromteren.
Nu skal du få at se, hvor I skal flytte hen.
Mary? Osbert? Hvad laver I her?
Vi... Vi ville også lige tjekke situationen.
Hør, hvad han har at sige. Det lyder fornuftigt.
Selvfølgelig gør det det. Sådan ser det færdige byggeri ud.
Det bliver et nyt vartegn. Et helt nyt kvarter og en helt ny menighed.
Jeg håber, at vi kan overtale dig til at flytte ind i den nye verden.
Med en ny kedel vil vores nuværende verden fungere ganske udmærket.
Henry, se her engang.
- Børnehaver. - Det mangler vi.
- En pensionistklub. - Den er bedre end vores.
Jeg tilbyder indbyggede tv-kameraer og belysning.
- Her kan du prædike til verden. - Hvor er det smukt.
Du skal bare sige: "Det er i orden."
Sig ja.
Hvis du siger ja, får du en ny kedel.
St. Matts slipper for at fryse i julen, hvis det er det, der skal til.
Hvis jeg siger ja... hvilken pris betaler jeg så?
Henry, det her er svaret på alle dine problemer.
Ikke sandt?
Vi begynder med Magi.
- Hvad siger fåret i stykket? - Mæh.
- Kan alle deres roller? - Hvad skal jeg spille?
Du er kamel. Kan fårehyrderne komme herhen?
Værsgo, mrs. Havergale.
Kig på barnet. Smil.
En gang til.
Denne gang må du tage en tur alene.
- Se. - Smuk, ikke?
Gå ind og prøv den.
Vi er ude og køber julegaver til Henry, ikke?
At se dig i den natkjole er den eneste gave, Henry vil have.
En gave fra Jeremiah.
Hvor lang tid vil han være hos den slange?
Hvordan traf I to hinanden?
Vi sad i barnevogne ved siden af hinanden, og jeg huggede hans sut.
- Så blev han stiktosset. - Hvem ville ikke det?
Da han var ti, gik han i jakkesæt i skolen for at imponere mig.
- Det virkede. - Han fulgte mig hjem...
Han så sødere ud uden briller. Så en dag tog han dem af...
... og gled på isen og landede på numsen.
Min far sagde, at vi var født som venner.
- Din far gjorde meget for Henry. - Han var uovertruffen.
Mor... Nu gider jeg ikke mere.
- Smager det godt, Dudley? - Fantastisk.
- Julia! - Henry.
- Dudley? - Henry.
- Lad os gå ud og købe julegaver. - Hvad skete der?
Du skulle have været her for en time siden. Hvad skete der?
Det er en lang historie.
I har brug for at tale sammen. Jeg kan handle med Jeremiah.
- Jeg vil godt have Dudley med. - Det er mig, der skal ud med ham.
I har vigtigere ting at tale om.
Vi er lige ovre på den anden side af gaden i legetøjsbutikken.
- Hvem skal vi købe gave til? - Bedstemor. Et nyt askebæger.
Lad os købe noget til Hakim.
Hvad skete der?
Julia...
Jeg har besluttet mig for at sige ja til Joe Hamiltons tilbud.
Julia, hørte du, hvad jeg sagde?
Ja, men jeg tror ikke mine egne ører.
- Er der noget, De vil have? - Nej, ellers tak.
Saul, Mary Halford, Andy og Osbert var der.
- Hvad lavede de der? - De afpressede mig nærmest.
- Vi får en ny kedel i morgen. - Var du til salg for en kedel?!
Undskyld... Selvfølgelig ikke.
Julia, lad mig vise dig noget.
Han bygger den smukkeste kirke, som du nogensinde har set.
- Børnehave, ungdomscenter... - En helligdom til sig selv.
Julia... Hvad har jeg at komme med?
Opgiver du vores tilværelse uden at tale med mig?
Det her vil jo løse alle vores problemer.
Min far forærede dig St. Matts. Hvor vover du at opgive det sådan?!
Din far var en helgen, men han er her ikke!
- Det må du undskylde, Julia. - Giv mig bilnøglerne, Henry.
- Julia, sæt dig ned. - Giv mig nøglerne.
- Giv hende dem. Jeg har kunder. - Undskyld.
- Julia, hør nu på mig - Jeg kender dig slet ikke mere.
Julia...
Kom, Jeremiah.
Jeg har købt fars gave og en brandbil til Hakim.
Det er godt, skat.
Du må støtte ham nu, Julia. Nu har han allermest brug for dig.
Jeg kan ikke støtte det, som er forkert.
Guds ord har lige stor vægt uanset, hvor de forkyndes fra.
Han diskuterede det aldrig med mig. Det havde far aldrig gjort mod dig.
Jo, han havde. Din far holdt mange ting hemmelige for mig.
- Det var anderledes på den tid. - Den tid?
Mænd har ikke ændret sig siden Adams tid. Han ofrede et ribben for -
- at have en at holde ting hemmelige for.
- Det hjælper ikke at slå et træ. - Man må heller ikke slå en præst.
Det mener du ikke. Du ved, at du elsker ham.
Det ved han også. Det er det, som er problemet.
- Av! - Gud kan ikke lide grimme ord.
Er du nogensinde blevet spået?
Okay...
Jeg ser en smuk kvinde med et godt hjerte -
- der blot skal åbne øjnene for at se, at alt det, hun ønskede sig -
- har hun allerede.
- Du kiggede ikke i hånden. - Men jeg holdt den.
Kan du se Henry og mig?
Lad mig se...
Av...! Den blev så varm, at jeg måtte give slip.
Du må have set min fortid.
Gnisten går altid ud til sidst, Dudley.
Hvad gør man, når man kun har minderne tilbage?
Man... går ud og danser. Man går ud.
Tag en flot kjole på og lad din mand finde parfumen frem.
- Vi har ikke været ude... - ... i al for lang tid.
I aften bliver det anderledes. I aften vil du stryge en tændstik.
Ikke en tændstik... Et kanonslag. Bare vent.
Tag frakken af og inviter din kone ud at danse.
- Det går ikke i aften. - Du og Julia trænger til det.
Jeg skal over til hospitalet, og alderdomshjemmet mangler tæpper.
- Ting ordner ikke sig selv. - Ligesom et ægteskab.
- Dudley... - Henry.
Du har allerede sagt det til hende, ikke?
Nu vil jeg igen fremstå som ham den onde.
Ikke hvis du går ud med hende. Jeg forsøger bare at hjælpe dig.
Så kan du gå ud med hende.
Mig? Du fatter ikke budskabet, Henry.
Budskabet er, at mr. Kingman ikke kan vente.
Du kan gå ud med hende.
Og sig til hende, at jeg er ked af det.
- Henry..? - Ikke for sent og nul alkohol.
Det her var jo ikke meningen.
- Godnat, mor. - Godnat.
Jeg giver ham et bad og spiller Matador... med ægte penge.
- Hvordan ser jeg ud? - Jøsses...
Henry?
Henry...?
- Hvor er Henry? - Han sagde, at han var ked af det.
- Ked af det? - Mr. Kingman ligger på hospitalet.
Nå ja. Han har været syg i lang tid.
Jeg ringer til hans kone i morgen.
Hør, Julia...
Han foreslog, at jeg tog hans plads, hvis det er okay med dig.
Det er dejligt. Danser du?
Det er længe siden.
- Vil du danse? - Hvorfor ikke?
- Okay. - Kom. Ud og svinge hofterne lidt.
Vi danser ikke det rigtige til den slags musik.
Jeg kan godt se, hvad du mener.
- Hvad er det? - "Skipper Skræk".
- Jeg begynder at kunne huske det. - Det ser sådan ud.
- Går du ud lige så tit som jeg? - Meget mindre.
- Jules. - Britsloe!
- Er du ikke i Paris? - Jo, men nu er jeg hjemme igen.
- Det er rart at se dig. - I lige måde. Hvordan går det?
Dudley... Britsloe, Britsloe... Dudley.
Rart at møde dig.
Havde Henry ikke hjulpet mig, var jeg aldrig kommet til Paris.
- Ring og fortæl ham det. - Det skal jeg nok.
Kan vi ikke sætte os ned og tale sammen?
Okay...
Kommer du og Maxine stadig sammen?
Hun ringer seks gange om dagen for at tjekke mig. En fin kvinde.
- Er du gift, Dudley? - Nej, nej...
Jeg har ikke haft held til at møde en som Maxine... eller Julia.
- Hun plejede altid at komme her. - Plejede du at komme her?
- Henry friede til mig i den bås. - Den der?
Det var tider.
Hun plejede at gå op på scenen og tage hele stedet med storm.
Det er da løgn.
Nu synger hun kun for Herren. Ikke, at der er noget galt i det...
Vil du vide, hvordan kærligheden lyder...
Hendes stemme rummer hemmeligheden.
- Kan du ikke dele den med os? - Genopfrisk den for os.
Nej, Dudley. Det er så længe siden. Jeg synger ikke sådan længere.
Jeg vil gerne høre, hvordan kærligheden lyder.
Så er det afgjort.
- Jeg kan ikke huske melodien. - Hold så mund.
Jeg vil høre dig synge.
Jeg må se at komme hjem.
Kom nu bare med mig. Frem med dig.
Nej...
En til dig og en til mig.
- Og en til træet. - Tak.
- Jeg fik din julegave i går. - Gjorde du? Hvad fik du?
Det er en hemmelighed. Hvad giver du mor i julegave?
- Hvad synes du, jeg skal give? - Hun vil nok gerne i seng.
Hvabehar, unge mand?
Hun og Dudley kiggede på natkjoler.
Så er det sengetid. Skal du vente på mor, så vokser du ud af sengen.
Lad os se, om vi ikke kan gøre noget ved din stoppede næse.
- Godnat, far. - Godnat.
- Tak. Fortsat god aften. - Tak.
- Har du haft det sjovt? - Ja, det var dødsjovt.
- Du danser da udmærket. - Jeg havde det bare så sjovt.
- Jeg hørte dig synge. - Jeg var nær kommet op til dig.
- Måske sover de. - Ikke os alle.
- Henry? - Dudley.
Jeg behøver vist ikke at spørge, om I hyggede jer.
Vi var på Jazzies.
Nogle fra det gamle band var der.
- Var I på Jazzies? - Ja, Britsloe var der også.
- Din kone var på scenen og... - Sang du på Jazzies?
- Du bad mig gå ud med hende. - Ikke der, hvor jeg friede.
Henry, vi havde det sjovt. Kan du huske, hvordan det var engang?
Jazzies...?
Måske sang jer der, fordi jeg ikke vil synge i Joe Hamiltons kirke.
- Tak, Dudley. - Godnat, Julia.
- Hun hyggede sig, Henry. - Nå, gjorde hun det?
Hun fortalte mig om dit frieri og viste mig båsen.
Båsen? Jeg fatter simpelthen ikke det her.
Nej. Og det er det, som er problemet.
Du tror efterhånden ikke på særlig meget, vel, Henry?
Du tror ikke på mig, og du tror ikke på dig selv.
Du tror ikke engang på, at Billy Eldridge er uskyldig.
- Jo, selvfølgelig. - Det lød ikke overbevisende.
- Jeg har forsøgt at hjælpe ham før. - Jaså?
Han går ikke engang i kirke.
Har du set ham i øjnene og bedt ham sige sandheden?
Nej. Jeg havde sikkert for travlt med at more mig.
Der har du dit problem, Henry. Du har alt for travlt.
Din kone føler sig ladt alene i ægteskabet.
Din søn mistede sin bedste ven.
Du behøver ikke at lytte til mig.
Men du burde lytte til dem.
Kom så, alle sammen. Vi skal lave julekurvene.
- Skal du ikke hjælpe til? - Jeg savner Hakim.
Jeg ved det godt.
Men mange er afhængige af, at vi laver de kurve.
Okay.
Gymnastiksokker. Det er, hvad jeg kalder for en rigtig julegave.
Billy...
Jeg må lige tale med dig.
Det er spild af tid. Anklagejuryen skal til at rejse tiltale mod mig.
- Beder du nogensinde? - Ih ja.
Det gør du ikke, nej.
- Spiller du basket? - Ja.
Håber du så ikke, at bolden skal ramme op i kurven?
- Jo... - Det er en bøn også. Håb.
At kunne give mennesker håb det er min opgave.
Kan det ikke være lige meget? Der er jo ingen, som tror på mig.
Se på mig.
Var du indblandet i det?
Det skete, som jeg sagde. Jeg har før lavet ballade. Men jeg lyver ikke.
Hvornår har du sidst bedt, Billy?
Det ved jeg ikke.
Så er det vist på tide, at du gør et forsøg.
Høje dommer, en skøn dag, ikke sandt?
Dette er ikke en legeplads, pastor. Det er en retssal...
Jeg arbejder for en højere instans, og jeg har tid nok.
Jeg påstår, at Billy Eldridge er uskyldig.
Luk ham ind.
Han hævede 20 dollars fra en penge- automat. Tiden står på kvitteringen.
- Vidnet udpegede ham. Vidnet... - ... så ham stå der.
Anklagejuryen er i gang med at votere.
Men anklageren vil intet gøre, hvis De ikke tror på bevisførelsen.
Kom her.
- Jeg ved, De vil hjælpe drengen... - Den unge mand.
Han møder på sit lavtlønnede arbejde hver dag og går i skole om aftenen.
Han stod ved en skillevej for mange år siden og valgte den rette vej.
Nu er det op til Dem at dømme hans fremtid og hans drømme.
Ikke hans brister, men hans muligheder.
Halleluja!
Mor...! Billy er hjemme!
- Tusind tak. - Det var så lidt.
Hej, Jessica. Hvor har jeg savnet jer.
Gud velsigne Dem, pastor.
Billy er hjemme!
Hvor er det skønt at se dig. Har du det godt? Er du sulten?
To point.
- Han er bedre end dig. - Jeg er mor og kan ikke dø her.
Jeg har ondt i fødderne. Jeg vil gå.
Det var sjovt.
Sid her. Mor er lige derovre og skøjte.
Hold dig varm. Så får du snart noget varm kakao.
- Mademoiselle... - Madame. Og nu ikke for avanceret.
Jeg skal nok blive bedre.
- Du er jo et naturtalent. - Jeg sagde, jeg ville blive bedre.
- Hvor mon Henry bliver af? - Han sidder nok fast i trafikken.
Kom nu! Hvor kom det røde lys fra?
- Mor! - Jeremiah!
- Her er chokoladen. - Tak.
Nu kan det snart være nok.
Skift nu!
Nej!!
Det er løgn! Skift nu. Jeg skal være sammen med min søn.
Tak!
"Du have ret, mor. Mor sagde, at man aldrig skal holde op med at tro."
"Tænk, at du havde ret, mor. Mr. Kringle er virkelig julemanden."
- Hej, mor. - Filmen er snart forbi.
Af med støvlerne.
Bedstemor græder.
Hun græder altid til den film hver jul.
- Var det sjovt at løbe på skøjter? - Det var okay.
- Jeg havde... - Det var hyggeligt.
- Vi havde det sjovt. - Ja.
- Jeg morede mig ret godt. - åh gud...
Ikke nu. Hent et glas vand til bedstemor.
Jeg skal...
Jeg skal arbejde lidt på kontoret.
- åh gud... - Det har du allerede sagt.
Jeg siger det igen: åh gud!
Han har bare været sød. Ikke andet.
Han har i hvert fald tid til mig.
Henry kan ikke være ti steder på en gang.
Og sig ikke, at det kunne din far.
Tag dig sammen, unge dame.
Du er gift.
Mor... Jeg kan godt kigge på vinduer -
- uden at behøve at købe noget.
Du skal ikke kigge på vinduer med penge på lommen.
Og du skal heller ikke købe noget på afbetaling. Hører du?
- En gang til. - Nej... Far er hjemme.
- Far! Hvor blev du af? - Det må du undskylde.
Der var så meget trafik. Vi må gøre det igen i morgen.
- Jeg har løbet på skøjter. - Det var da godt at høre.
- Jeg fik Billy Eldrige hjem til jul. - Hvordan bar du dig ad?
Man skal se nogen i øjnene for at se, om de er uskyldige.
Så var det ikke så svært.
Far. Det er heller ikke så svært at løbe på skøjter.
- Lærte mor dig det? - Dudley og mor. Det var sjovt.
- Var Dudley med? - Vi ventede på dig.
Henry! Hvor er det godt, at du kom. Jeg har...
Hold dig væk fra min kone.
Hvad har jeg nu gjort?
I spiste frokost sammen. I var på Jazzies. I var ude at skøjte.
Hvad tror du, jeg er? Hold dig væk fra hende, for helvede.
Henry, du er Guds tjener.
Jeg er ikke blind. Jeg har set, de blikke hun sender dig.
Jaså...? Jeg mener... Jaså?
- Jeg vil gerne have, at du går nu. - Nu? Det går nok ikke.
Ifølge englehåndbogen kan jeg ikke gå, før jeg er færdig.
Der står, at... Henry!
Hvad var det?
Hvad...? Hvad var det?
Det er i hvert fald ikke tegn på, at vi skal have en ny pave.
- Det var ikke mig! - Hvem snakker du med?!
- Hvad sker der herinde? - Dudley skal væk herfra.
- Vil du gerne det, Julia? - Hendes mening er ligegyldig...
- Julia, du får lov at bestemme. - Nu holder I op, begge to!
Er det forstået?
Se, hvad du har gjort!
I ville have haft de problemer uden mig.
Du har glemt, hvad der betyder noget.
Men det vil du sikkert minde mig om.
St. Matts er mere end en kirke. Det er det, som holder området sammen.
Uden den bryder området sammen -
- og Julia vil aldrig se på dig med de samme øjne igen.
Smukke... Tag med mig ned og aflever det her hos Bessie Adams.
- Jeg skal faktisk... - Tag med.
Med glæde.
- Jeg hørte, hvad I to talte om. - Jaså?
Jeg plejer ikke at snage i andres anliggender... Vent lidt.
Hvad laver du med min datter?
Mrs. Coleman, det er helt uskyldigt.
Det er det aldrig, når en gift kvinde ser på en mand på den måde.
Jeg forsøger bare at hjælpe dem. Andet er det ikke.
De burde holde op med at ryge. Vores tid på Jorden er kostbar.
Den mest kostbare tid er den tid, man tilbringer med sin familie.
Jeg skal kun være her julen over.
Men jeg vil belejligt nok få en hofteskade -
- og blive her til år 2000, hvis det bliver nødvendigt. Er du med?
Jeg har problemer med at nå ind til Henry, men Julia fortjener...
Snak ikke om, hvad Julia fortjener. Hun er Henrys kone.
Bare rolig. Hun glemmer mig lige så snart, jeg er taget af sted.
Hun glemmer sig selv, hvis du fortsætter på den måde.
- Marguerite, er det dig? - Jeg kommer, Bessie!
Du er et charmerende menneske.
Charmer en anden. Okay?
Bessie, nu kommer jeg.
- Jeg er holdt op med at ryge. - Hvor er jeg dog stolt af dig.
- Pas på, I ikke glider. - Kom så, unger!
Hej, Dudley. Jeg er babysitter for Jeremiah.
Saul!
Tak for turen. Trods omvejen.
Starten på "Nøddeknækkeren" har ikke ændret sig siden sidste år.
- Jeg henter jer inden tæppefald. - Tak.
Tak!
- Farvel. - Farvel.
Julemand, du må gerne lægge ham under mit træ, hvis der er plads.
Keelys. Drej til venstre ved Woodlawn.
De bor på Sixth.
Henry, de bor på Woodlawn.
- Du er jaloux. - Jeg er ikke jaloux.
Jeg er mange ting, men jaloux er ikke en af dem.
Du er så jaloux, at du slet ikke kan tænke klart.
Du kan ikke engang huske, hvor Keelys bor.
- Hvorfor ligger huset så der? - Hvad?
Alle flytter konstant... Woodlawn, Sixth.
- Er det her? - Ja.
Vær forsigtig, Henry.
De er sikkert ikke engang hjemme.
De kunne godt have ryddet havegangen.
Henry...
Hvad griner du af?
- Du ligner et barn. Gik det godt? - Ja.
Tak, skat
- Hvad laver du? - Det gjorde du med vilje.
Eddie, kom her. Præsten er her.
Mrs. Biggs, De kom vel ikke noget til?
Jeg bad ungerne om at rydde gangen, men de har julemanden på hjernen.
- Værsgo. Glædelig jul. - Glædelig jul.
Pas godt på jer selv.
Det føles, som om vi har gjort det her altid.
- Kan du huske den første gang? - Min mor var på besøg.
Hun kunne ikke lide mig. Hun plejede altid at sige:
"Du burde få lidt kød på de knogler, så Henry har noget at tage fat i."
Hun ville have, at jeg skulle være lige så fed som hende.
Når politiet så din mor på gaden råbte de: "Slip hinanden!"
Hold så op...
Må hun hvile i fred.
Det er dejligt at se dig grine igen.
Det er dejligt at have en grund til det.
Du... Jeg har savnet det her, Henry.
Jeg ville ønske, at han kom noget oftere.
Nu er vi færdige.
Jeg skal lige over i kirken. Gå du bare ind så længe.
- Kom... - Tak.
- Glid nu ikke. - Nej. Vær nu ikke for længe væk.
- Vi kan sælge ret meget reklame. - Det lyder fint.
Mr. Hamilton? Pastor Biggs er her.
- Henry! - Joe.
Jeg må lige tale med dig. Kan vi...?
Jeg har ingen hemmeligheder for dem...
Jeg har ombestemt mig. Jeg vil ikke have stillingen.
Jeg kan ikke forlade min menighed. De har ikke råd til at flytte hertil.
- Angående flytningen... - Henry, en aftale er en aftale.
Jeg har besluttet mig. Jeg beklager meget.
Det nytter ikke noget at beklage det.
Jeg er ligeglad med St. Matts. Vi er på vej mod noget nyt.
Kun hvis folk som dig lader det gå til grunde.
Før kunne man ikke flytte, bare fordi man havde tjent lidt penge.
Vi kunne ikke rejse nogen steder.
Men børnene voksede dog op med deres helte.
Jeg forsøger at være flink, fordi vi har kendt hinanden i mange år.
Men det her sker med eller uden dig.
Hvordan tror du, at du kan tvinge mig...?
Ikke dig. Kirken. Den skal rives ned.
- Hvad skal rives ned? - Kirken skal...
Ved du, hvorfor jeg er i bestyrelsen for en kirke, jeg ikke går i?
Dine diakoner fortalte mig, hvor fattig kirken er. Jeg overtog lånene.
Jorden er langt mere værd uden noget på den.
- Vil du rive min kirke ned? - Ja.
Jeg vil bygge et indkøbscenter og nogle tennisbaner.
Kvarteret skal laves helt om. Vi skal lokke investorer hertil. Er du med?
Uden mig vil folk give op. Det var derfor, du fik mig herop.
Du skal lede dem ind i fremtiden.
Hvis fremtid? De spiller ikke særlig meget tennis!
Kom med til kirken. Mød dem, du vil såre... Børnene, Joe!
Folk er meget hårdere, end du tror, Henry.
Henry... De skal nok klare sig.
Og de ting, som ligger os på sinde, de ligger stadig dig på sinde...?
"Lyt! Jeg hører Josef og Maria ved krybben."
Så kommer Michael og Jessica og synger en rigtig langsom sang.
Så langsom er den heller ikke, og den er meget smuk.
Skændtes du og Henry i går?
Nej, vi delte julekurve ud.
- Strømperne gjorde stor lykke. - Det vidste jeg.
Det havde du ret i... Henry.
Jason er blevet syg, så jeg skal være fårehyrde i stykket.
- Så behøver jeg ikke at sige "mæh". - Det var da godt.
En meget speciel person vil være der og lytte til dig.
Vi ved, hvad du ønsker dig allermest i julegave.
- Har I pakket en hund ind? - Ikke rigtigt...
Hakim!
Hvor har jeg savnet dig.
- Skal han blive her for altid? - Indtil nytår. Så må vi se.
Jeg har en hemmelighed at fortælle. Min ambulance har fået sirene.
Gud velsigne mor, far og bedstemor...
- Og min bedstemor. - Amen.
Er I parate?
Vi har bedt vores bønner, fordi vi allerede var nede på knæ.
Så er det sengetid.
- Godnat. - Godnat.
Lig nu ikke og snak for længe.
Gider du ikke lukke døren?
Okay.
Vent til du møder Dudley.
Ham i den grå frakke. Ham, du ved nok...
Man siger, at juleaften er den dejligste dag på året...
Henry... Vil du have noget varm chokolade?
Ellers tak. Jeg må lige tjekke sikringerne.
Sætter vi flere pærer på træet, ryger huset i luften.
"Man siger, at juleaften er den dejligste dag på året."
"Men for St. Matts bliver det en afskedens dag."
"Ikke, fordi jeg skal prædike i en anden kirke, som nogle tror."
"Men kirkens ejere vil rive den ned."
"Det er ikke nogens skyld. Man kan ikke bebrejde nogen det."
"Det lader blot til -
- at vores drøm... min drøm, om St. Matthews ikke går i opfyldelse."
"Men lad os huske de gode ting, vi har oplevet."
"Latter, kedlen, som eksploderede, stemmerne, som steg mod himlen."
"Jeg vil savne det hele. Tak for jeres indsats og for jeres venskab."
"Gud velsigne jer. Jeg elsker jer."
- Hvad drejer det sig om? - Jeg er pastor Biggs' assistent.
- Vent i dagligstuen. - Tak.
Jeg skal nok tage mig af ham.
Jeg vil ikke købe noget. Det er juleaften, for guds skyld!
Har Henry Biggs sendt dig? Han kan gå ad helvede til.
Han kommer i himlen, Joe. Det kan selv du ikke forhindre.
- Jeg ved ikke, hvem du er... - Jeg er en engel.
Nej, ikke din.
Jeg er bange for, at din er meget langt væk.
Jeg er en travl mand.
Jeg har givet ham en anden kirke! St. Matts er...
- Hvad er det? - Det er ligesom din fortid, Joe.
Man kan godt forlade den, men den vil stadig være der.
"Når jeg ser det her, tænker jeg: Boligkvarterer."
"Det seneste fra Hamilton Realty. Jeg ser 200 luksuslejligheder."
"Et fitnesscenter åbent døgnet rundt. Sidste nyt inden for sikkerhed..."
Den er i stykker. Den er ikke engang sat til.
Meget smart, hvordan du så end har gjort det.
Du må gøre mere end bare det.
Du må gøre meget mere end det... for at nå ind til mig.
Meget mere end det for at nå ind til mig.
- Hvem du så end er. - Det skal du ikke tænke på, Joe.
Du vil ikke kunne huske mig i morgen. Men husk det her:
Kig på den rigtige pris, før du afslutter handlen.
Lyt til dit hjerte, så skal du nok gøre det rigtige.
"Lyt! Jeg hører Josef og Maria ved krybben."
"Lyt! Jeg hører Josef og Maria ved krybben!"
Hvor er Josef og Maria?
"Se på barnet, sagtmodigt og blidt."
"Han er Guds salvede barn!"
- "Lovpris denne julemorgen." - "I dag er en frelser født!"
Julia.
Jeg kom for at sige farvel.
Jeg ringer og siger, at vi stadig har brug for dig.
Beslutningen kom endnu højere oppe i systemet.
Meget højere oppe. Tiden er også inde.
- Hvordan kan den være det? - Sådan er det bare.
I 30 år har jeg troet, jeg ville blive glad, hvis jeg kom tilbage her.
Her? Du må have været på nogle dødkedelige steder.
Det er relativt. Men nu ved jeg, hvor jeg hører hjemme.
- Er det på grund af mig? - Nej.
Måske en lille smule.
Kan du huske, at du spurgte, hvad man gør, når gnisten forsvinder?
Ja.
Svaret er: Man sørger for, at den ikke gøre det.
Vil vi nogensinde få dig at se igen?
Jeg ved det ikke.
- Lad mig se. - Ikke nu igen.
- Hvordan kan jeg takke dig? - Det har du allerede gjort.
- Gud velsigne dig. - Tak.
- Mrs. Biggs? Her. - Du er jo ikke færdig med at synge.
Jeg er våd.
Hvorfor har vi en tissende dukke som Jesus?
Jomfru Maria er stukket af. Folk vil opdage det.
Gør noget!
Du må hellere gå derud.
Man siger, at juleaften er den dejligste dag på året.
Men for St. Matthews bliver dagen...
For St. Matts... bliver dagen...
Kære menighed. Gud har aldrig lovet os et perfekt liv.
Det gemmer han til livet efter døden.
Mens vi befinder os nede på denne Jord -
- er der noget, vi må kæmpe for.
Han følger ikke manuskriptet!
Det kan være et arbejde.
Det kan være kirken.
Det kan være lokalsamfundet. Det kan være et ægteskab.
Det gode er, at Han gav os to hemmelige våben for at hjælpe os.
Håb. Og kærlighed.
Håb... Det er det, en bøn er.
Og kærlighed...
Kærlighed er at give. Så enkelt er det.
Men i kærligheden findes også tilgivelsen!
Tilgivelse tilhører alle. Det er en rettighed.
Som retten til at trække vejret eller spise.
Eller at blive forelsket.
Nogle gange tager vi kærligheden for givet.
- Har jeg ret? - Ja!
De, der står os allermest nær...
... og allermest kær...
... er dem, vi glemmer at sætte pris på.
Men miraklet er, at når vi elsker nogen -
- så er det Gud, vi elsker.
Se med forundring på dem, I elsker. For de er Guds ansigt.
Halleluja.
Og når stien er mørk, og vejen snor sig -
- vil vi lade Herren vise os vejen. Han vil gøre os hele igen.
Jeg ved det! Han gjorde det ved mig!
I spørger måske: "Hvordan?"
Forstår I...
Forstår I, Han har sine engle.
De venter i en lang kø for at kunne komme ned og hjælpe os!
Og det gør de! Så jeg er så sandelig velsignet!
Velsignet med håb og velsignet med kærlighed.
Og velsignet med troen på, at jeg kan gøre en forskel!
Alle kan gøre en forskel. Vi kan redde den her kirke!
Vi skal hjælpe de fattige! Vi skal hjælpe de unge!
Og de ensomme og de trængende.
Lad os begynde helt forfra. Lad os gå fremad.
Fremad i håb... Fremad i kærligheden...
... og fremad i vores nye liv!
Hyld Herren.
Undskyld.
Må jeg godt? Tak.
- Jeg elsker dig, skat. - Jeg elsker også dig.
Op med jer!
Glædelig jul.
- Glædelig jul, Saul. - Glædelig jul, Henry.
- Vil du stadig tilhøre kirken her? - Jeg har tænkt mig at gifte mig her.
- Med hvem? - Hvem tror du? Du er mit lille lam.
- Joe... Glædelig jul. - Det er her, du hører hjemme.
Ring på mandag, så ordner vi det med lånet.
- Det er jo fantastisk. - Ring til mig.
- Du klarede det. - Nej, skat. Vi gjorde det.
Det var en flot gudstjeneste, pastor.
Glædelig jul.
- Hvem var det? - Han er nok en tilflytter.
Kom, drenge.
- Hej. Glædelig jul, Dudley. - I lige måde, Jeremiah.
- Købte du en julegave til Dudley? - Hvem er Dudley?
Du kender da godt Dudley.
Det er længe siden. Mindst et år.
Det var inden, at Hakim flyttede ind hos os permanent -
- og blev min rigtige bror.
Det må have taget hele natten.
Mine forældre tror stadig, at jeg har opdigtet Dudley.
De siger: "Hvis han er så ægte, hvor er han så?"
Så sagde jeg: "Bare fordi man ikke kan se luften -
- holder man ikke op med at trække vejret."
"Bare fordi man ikke kan se Gud, holder man ikke op med at tro."
Så smilede far og sagde: "Min dreng, det er det, vi kalder for tro."
Tekster: Poul Olsen www.sdimediagroup.com